- Får jeg være med? - Har du noen kuler?
Ja.
Ok.
- Takk. - Alt i orden.
- Hva heter du? - Louis. Og du?
Alan.
- Du bor ikke her, gjør du vel? - Nei, vi er her bare i dag.
Hva er det?
Hva er det der?
Hold opp. Vi får ikke lov til å være her.
- Kom! - Vent på meg.
Vi går ned igjen.
Nei.
Ikke gjør det!
Ikke gjør det, Alan!
Det var da ikke så ille. Bare man ikke ser ned.
Kom igjen!
Der kan du se. Den ligger støtt.
- Jeg kan ikke bevege meg! - Kom igjen!
Hjelp meg, Alan!
Vent!
KLIPPERENS REGLER:
1. Klipperen må ikke gi fra seg materiale.
2. Klipperen må ikke ha et Zoe-implantat.
3. Klipperen må ikke blande materiale fra flere liv til gjenopplevelsen.
Trykk én gang til. Sånn, ja.
Trekk pusten dypt. Her kommer han.
D. Monroe : 0 år : 0 dager : 0 timer
En flott gutt.
- Hvordan har han det? - Veldig bra.
En vakker liten gutt.
- Er alt i orden? - Ja, kjære.
Helt perfekt. Gratulerer, pappa.
Her kommer han. Det klarte du flott.
Så så.
Han har øynene åpne.
- Hva skal han hete? - Danny.
D.Monroe : 3 år : 98 dager : 13 timer
Kom her, kjære. Vekk fra maurene.
Maurene våre får alltid god mat.
- Min mann tar din manns pistol. - Nei, for den sitter fast på benet.
Det er jo meg!
Det er meg.
Hva slags musikk er det? Det er kult.
Det er i hvert falt nydelig. Det...
Jeg vet ikke... det passer godt til livet hans.
- Tegner du fremdeles, Danny? - Nei.
Nå? Ville du ikke bli kunstner?
Det var starten. Det må bare fikses litt på resten.
- Den varer 1 time og 40 minutter. - Det er bra.
Jeg ville bare smugkikke før gjenopplevelsen i morgen.
De har virkelig gjort en god jobb, mr. Hakman. Du har ham på kornet.
Takk.
Hør... Vi var på fisketur da jeg var 13. Danny, jeg og far.
- Ved Cape Cod. - Ja. Jeg husker det godt.
De ba jo om den. Den er med.
Da går jeg igjen.
Avslutter Zoe-prosjekt for D. Monroe. Råklipping nummer 6.
Åpner D. Monroe, scene 127-Q.
- Hold kjeft, sa jeg! - Nei, Danny!
Du ba selv om det, di merr!
Nei! Herregud!
Nei, ikke gjør det!
Sletter scene 127-Q.
Det nye Zoe-implantat fra EYE Tech. Fra vår familie til deres.
- Tror du vi får råd til et? - Ja.
Jeg håper det. Ellers får vi spare.
Unnskyld meg.
Hun var et vrak.
Drakk, gikk på stoff, ble kastet ut av skolen. Så fyller hun 21 -
- og hører om sitt Zoe-implantat. Hun blir et helt nytt menneske.
Det at noen en dag skal se alt, forandrer henne og gjør henne så søt.
- Hva skjedde så? - Hun begikk selvmord.
Hun hoppet ut fra balkongen fra 27. etasje. Rett på hodet.
- Implantatet ble knust. - Hyggelig historie. Fortsett.
- Alan! Hva skyldes æren? - Alan!
- Michael, dette her er Alan Hakman. - Hei. Det er en ære.
- Mikey er min nye assistent. - Hva med Eddie?
Han ble for merkelig. For anspent.
Har du sett disse? De er overalt.
Zoe-motstanderne har alltid vært småsprø.
Men nå har de blitt helt gale!
Hør her: "Vi har ikke rett til å se verden gjennom andres øyne."
"Det kan Gud, og bare Gud."
- Hvordan går Monroe-prosjektet? - Bra.
- Bare bra? - Ja.
Du er heldig som for møte byens beste klipper.
Hvem er din assistent? Jeg har en venn som gjerne...
Jeg bruker ikke assistenter.
Har du noe til meg, Thelma?
Jeg har avslått en jobb som er som skreddersydd til deg.
Charles Bannisters enke trenger en klipper.
- EYE Tech-advokaten? - Ja. Han fikk hjertestans.
- Ga EYE Tech slipp på materialet? - Enken anla sak og vant.
Hun ville velge klipperen selv. Og med god grunn.
Vi kunne ha tatt den. Vi har tid.
Jeg liker ikke de slemme. Jeg får mareritt.
Og det svinet Bannister er en skamplett for menneskeheten.
Jeg kastet et blikk på det, og sendte det tilbake igjen.
Hun spurte meg bare fordi du var opptatt.
- Det er deg hun vil ha. - Jeg er ledig.
Det er Alans spesialitet.
Orker man ikke synet av det, gjør han det.
Da sier jeg til henne at du kommer i morgen.
Vi må videre.
Det er to dager til gjenopplevelsen, og vi klipper fremdeles.
- Fordømte siste-litenjobber. - Det er de som holder deg ung.
Alan.
Hasan.
Alan? Jeg jobber på et nytt sorteringsprogram til Guillotine.
- Tror du at du kunne kikke på det? - Kanskje en annen dag.
Kanskje.
Sett dem forsiktig ned i arkivet.
Delila? Står "selvmord" under selvhjelp?
- Hva gjør du her? - Jeg ville bare snakke med deg.
Jeg har det travelt.
Vi har fremdeles åpent. Det myldrer av kunder.
Bøkene flyr ned fra hyllene.
Vi stenger om 20 minutter.
Så spennende. Jeg har aldri vært her før.
Du ville jo se hva jeg gjorde.
Jeg vil gjerne se hva du bruker tiden din på.
Guillotine...
Du er nærmest begravelsesagent. Eller prest.
Eller konservator. Tre-i-en.
Jeg mener...
Du ser mange livsforløp.
De fleste får bare et eneste, hvis de er heldige.
Hvordan er folks liv?
Gir de mening? Alt virker så tilfeldig.
Har du noen gang vært med på en gjenopplevelse?
Nei. Eller... En gang for noen år siden.
Hvem sin var det?
Min ekskjærestes. Men jeg orket det ikke. Jeg gikk.
- Hvorfor? - Det var bare ikke...
Det var ikke ham.
Jeg ville gjerne huske ham på min måte.
Sett deg ned.
Takk.
W. DAVIS
W. Davis : 82 år : 1 79 dager : 20 timer
W. Davis : 72 år : 53 dager : 15 timer
W. Davis : 55 år : 181 dager : 22 timer
Det er som om du har lest tankene mine.
Jeg drømmer ofte at jeg eldes baklengs i tiden.
W. Davis : 21 år : 22 dager : 23 timer
W. Davis : 13 år : 110 dager : 11 timer
W. Davis : 9 år : 23 dager : 19 timer
- Hva med alt det imellom? - Det er et utdrag.
Kortfattet. Symmetrisk.
Sånn ser verden ut for meg.
- Hvordan kan du gjøre det? - Det er det jeg er skapt til.
Du er også skapt til å leve ditt eget liv.
Huset var stort. Enormt.
Akkurat som dette. Men vi brydde oss ikke om hvem sitt hus det var.
Det føltes farlig å være der.
Det var spennende.
Jeg kan se gresset for meg. Høre lyden når vi trådte det flatt.
Og så kom sprinklene på. Overalt rundt oss.
Og så løp vi.
Jeg husker det som om det var i går.
Er det noen spesielle øyeblikk med Deres datter?
Dette var ikke så lenge siden.
Isabel deltok i en talentkonkurranse på skolen. Hun var helt fantastisk.
Da merket både Charles og jeg hvor skjønt det var å være en familie.
Vi følte det begge to, mens hun sto der på scenen.
ISABEL
Du verden. Unnskyld meg.
Jeg vet det er tøft, men det er viktig for jobben min.
De og Deres familie må velge de øyeblikk Dere vil bevare.
Jeg kan bare yte Deres mann rettferdighet, hvis De hjelper meg.
Det sies at De er den beste. At De vil kunne håndtere Charles.
Min mann var et stort menneske.
Han fortjener å bli husket sånn.
Jeg må snakke med Isabel etter den første gjennomarbeidingen.
Er det nødvendig?
De kan ikke fortelle meg noe jeg ikke snart finner ut likevel.
Naturligvis. Ja.
Rom.
Ring til EYE Techs magasin og si at mr. Hakman kommer.
Gjerne.
Takk.
Jeg har sett gjenopplevelser der klipperen ikke var god.
- De respekterte ikke de avdøde. - De avdøde betyr ikke noe for meg.
Jeg respekterer de levende.
DANIEL MONROE GJENOPPLEVELSE
Husk selv! Husk selv!
Lev i nuet! Lev i nuet!
Du spotter Gud! Løgner!
Gå hjem med dere!
- Gå hjem! Vis litt respekt! - Lukk opp øynene!
Jeg beklager, mrs. Monroe. Det har aldri vært så ille.
- Nå. Så dette er altså ham? - Det er det, ja.
Caroline? Går det bra?
DANIEL MONROE
- Her kommer han. - Det klarte du flott.
Så så.
Han har øynene åpne.
- Hva skal han hete? - Danny.
Hei, Danny. Det er noen som vil hilse på deg.
Alle sammen er her.
Se. Der er bestefar.
- Hvordan har du det, Eliza? - Jeg har det bra. Veldig bra.
Se hva jeg har gjort.
Det er flott, Danny. Gå ut og vask penselen.
Sett deg i skyggen.
- Tegner du fremdeles, Danny? - Nei.
- Ville du ikke bli kunstner? - Ikke nå lenger.
- Hva vil du bli da? - Lege.
Det høres lurt ut. Da tjener man mange penger.
- Hvorfor akkurat lege? - Jeg vil hjelpe syke mennesker.
Hør på ham. Du har et godt hjerte. Det er det viktigste.
Spis nå lunsjen din.
Så skjærer vi her. Gi meg nummer 17, takk.
Jeg tror nummer 12 er bedre, professor.
Ja. Det er riktig. Nummer 12, takk. Takk, mr. Monroe.
Hei. Jeg er dr. Daniel Monroe. Jeg har lagt merke til deg.
Jeg kunne ikke unngå det, fordi du var så vakker.
Jeg lurte på om du hadde lyst til å bli med og spise engang?
Det vil jeg veldig gjerne.
Du har en merkelig jobb.
Du gjør folks liv om til løgner.
- Fletcher. Det er lenge siden. - Åtte år.
Jeg har ikke tid til å snakke akkurat nå.
Tusen takk, alle sammen.
Det er mitt livs beste fødselsdag.
Hvordan orker du dette? Folk som sover og skiter.
Folk som stjeler og manipulerer hverandre.
- De unevnelige ting. - Ikke nå. Jeg arbeider.
Nå sårer du meg. Det var ikke det jeg kom for.
Jeg er opptatt de neste to månedene.
Det dreier seg ikke om en jobb. Du har noe jeg trenger.
- Hva kan det være? - Jeg vil ha Bannister-prosjektet.
Jeg trodde ikke du klippet lenger.
Jeg tilbyr deg 500.000 dollar kontant for den.
Er det reglene? Ta deg sammen da.
Dette her er det virkelige liv.
- Forandret De båtens farge? - Det kunne jeg ikke drømme om.
Jeg husker den som grønn. Ikke rød. Så merkelig.
Jeg har alltid husket den båten grønn.
- Det føltes så merkelig. - Kanskje den var grønn.
Unnskyld meg. Jeg må videre.
De har gjort en god jobb, mr. Hakman. Jeg vil huske det når min tid kommer.
Alle spørsmålene... "Jeg husker det annerledes."
Noen av oss følger fremdeles reglene. Vi har det som kreves.
Hva er det som kreves? Selvbedrag? Skyldfølelse?
Nei. Den slags har jeg ikke. Ikke like mye som deg.
Vi snakkes.
Vent!
- Jeg satt med hjertet i halsen. - Spesielt der som...
Det var en bra gjenopplevelse. Han var helt spesiell.
Takk, Natalie.
Unnskyld meg.
Mr. Hakman?
Ja, Mrs. Monroe?
- Hvorfor er de tatovert? - Jeg vet ikke.
Så grotesk.
Jeg er lei for det med Deres mann.
Takk.
Se! Der kommer klipperen.
Overfører Zoe-materiale. Charles Bannister.
Bearbeider 544.628 livstimer.
Sorterer filer.
Barndom. Søvn.
Pubertet. Behov.
Vanskelig periode. Kjærlighetsliv.
Fristelser. Personlig hygiene.
Religion. Sorg.
Bryllup. Masturbasjon.
Frykt. Gymnastikk.
Vekst. Universitet.
Vold. Skole.
Beiling. Karriere.
BANNISTER ØYNER MULIGHETER BANNISTER: OPTIMIST
EYE MOT KLIPPERE
HÆRVERK
BANNISTER DØR AV HJERTESTANS
...dokumentene. Det bekymrer meg.
Hvis det slipper ut, får det katastrofale følger.
Vi vil investere 1,3 milliarder dollar.
Angående EYE Tech... Er det noe som...
Hva syns du?
Tusen takk.
- Gratulerer med bryllupsdagen. - Hva er det?
C. Bannister : 54 år : 1 75 dager : 18 timer
- Hei, kjære. Er du våken? - Nei.
Far elsker deg så høyt. Du vet det, ikke sant?
Jeg elsker deg også.
Blir du med ned på arbeidsrommet? Så kan du se hva jeg jobber med.
- Hva er det? - En ny sak. Kom da.
- Hvordan gikk det på skolen? - Bra. Vi leste om hunden Kipper.
- Hunden Kipper? - Han er en veldig glad hund.
- Far? Kan jeg få et kjæledyr? - Kanskje.
- Hva slags kjæledyr? - Kanskje en kattunge.
En kattunge? Selvfølgelig. Gå inn, vennen.
- Far? - Ja, kjære?
- Jeg vil legge meg igjen. - Straks, kjære. Straks.
Far elsker deg så høyt. Du vet det, ikke sant?
Jeg elsker deg også.
C. Bannister : 54 år : 1 76 dager : 14 timer
Var hun ikke fantastisk?
- Du ser lekker ut, kjære. - Jeg ber Rom hente champagnen.
- Vil De ha en? - Nei takk.
Isabel ville gjerne sagt hei, men hun sovnet.
- Fint bilde. Hun er en smart jente. - Ja. Vi er heldige.
Veldig heldige. Vi gleder oss til...
- Hva heter du? - Louis. Og du?
Alan.
BILDE FRYSES
Identitetssammenligning.
Søking.
- Kom igjen! - Jeg kan ikke bevege meg!
Jeg vil ha Bannister-prosjektet.
Jeg har oppdaget noe, Delila. I mitt nye prosjekt.
Noe viktig. Som jeg må undersøke.
- Det... - Et nytt klippeprosjekt?
- Hva er det du sier? - Det er mer enn det.
Du har sett så mye liv, men du har ikke fattet det.
Jeg har ikke hørt fra deg siden den kvelden hjemme hos deg.
Jeg trenger deg.
Hvorfor?
Hvorfor trenger du meg?
Du har jo ikke plass til meg. Du har ikke engang plass til deg selv.
Du må rive deg løs fra den maskinen.
Alan?
- Alan! Du ser ikke ut. - Hva har skjedd?
Det vil du ikke vite. Kom inn.
Du sier at den hendelsen har gjort henne til den hun var.
Du binder hele hennes liv opp i den. Hvordan kan du rettferdiggjøre det?
- Du koker det ned... - Michael. Vi må ta noen valg.
- For å lage gjenopplevelsene. - Jeg kjøper det fremdeles ikke.
Det trenger du ikke heller. Bare gjør det. Stol på meg.
Du ser stressa ut. Unnskyld rotet. Bare kaos.
Vi må snakke sammen alene.
Stikker du ned etter sigaretter, Michael?
- Vi har jo åtte pakker. - Så gå ned og bytt dem.
Vi trenger ikke så mange.
Han er så følsom.
- Nå. Hva er det med deg? - Jeg traff Fletcher i går.
- Nå? - Ja.
Fletcher...
Han var en dyktig assistent.
Hva ble det av ham etter at han sluttet? Han virket så annerledes.
Vi holdt kontakten et par år. Til søsteren Laura... Husker du henne?
Sønnen hennes døde av leukemi. Han ble bare 12.
Hun kom aldri over det. Satt bare og så på alt hans Zoe-materiale.
Snakket ikke med noen.
Kjente ikke engang igjen Fletcher.
Og så forsvant han bare.
- Over til implantat-motstanderne? - Jeg har hørt rykter.
At de ledes av en tidligere klipper. Men jeg trodde ikke det var Fletcher.
Han vil kjøpe Bannisters materiale.
Implantat-motstanderne minner etter hvert om religiøse fanatikere.
De ga Michael en skikkelig omgang i går kveld.
Nå er det ikke bare snakk lenger.
Det er ikke bryet verdt å slåss for Bannisters liv. Gi enken det tilbake.
Jeg kan ikke. Det er en som jeg ikke har sett på mange år.
Det er så irriterende.
Han er med på en fest. Man hører ikke navnet hans. Jeg må finne ham.
Men er han bare perifer, vil det ta dager for maskinen å finne alt.
Hvem er han?
En fra min barndom. Bannisters liv er min eneste forbindelse til ham.
Snakk med familien. Snus litt rundt, og si at det er til filmen.
Det er nok raskere enn å vente på maskinen.
Vær forsiktig.
- Nå? Hvor kjenner vi hverandre fra? - Vi kjenner ikke hverandre.
- Feil svar. - Vi har en felles venn. Billy Finch.
Hvem?
Jeg kjenner dine hemmeligheter, Oliver.
- Hvordan vet du navnet mitt? - Jeg vet at du kvalte kattungene.
Og at du solgte Billy den pistolen han drepte sin bror med.
Ens venner hjelper til med å flytte. Bare gode venner flytter lik.
Jeg vil bare ha det samme som Billy. En pistol.
Bare ta den.
Og disse. Alle sammen.
Vær så snill å gå. Gå nå.
Takk, Ollie.
Ta vare på deg selv.
Her.
- Hvorfor skulle vi møtes her? - Det er tryggere.
- Hvordan har Thelma det? - Jeg kan ikke gi deg Bannister.
Det er faktisk utrolig.
1 av 20 har et implantat.
Hvordan vil det barnet huske sin mor?
Husker han de spesielle øyeblikkene?
Eller de som dere bestemmer er spesielle?
Jeg hjelper folk til å huske det de ønsker å huske.
Så edelt. Men du ser ikke konsekvensene.
Man vet ikke hvordan implantatene spiller inn i folks forhold.
"Blir dette tatt opp? Burde jeg si dette?"
"Hva vil de syns om det?" Og hva med retten til ikke å bli filmet?
Så man ikke dukker opp i en annens gjenopplevelse?
Jeg har ikke funnet på det. Og folk ønsker det jo selv. Det er et behov.
Du gjør mordere til helgener!
Det er derfor vi trenger Bannister. Han var frontfigur i EYE Tech.
Respektert, familiemenneske, gavmild. Det er det verden får vite nå.
Det er første gang et implantat fra en medarbeider er blitt frigitt.
Vi vet at enken skjuler noe om ham og datteren, og det finner vi.
EYE Tech skjuler noe. Implantatet er beviset.
- Så skandalen skal knuse EYE Tech? - Ja. Pressen vil elske det.
Jeg trenger materialet hans.
Handler dette om søsteren din?
Ikke snakk om henne. Du vet ikke noe om det.
Hold henne utenfor.
De forvrenger folks historie. Og derfor også selve historien.
Fortiden skal ikke omskrives for noen glade minners skyld.
Hvorfor står du øverst på listen over skruppelløse klippere?
Jeg tilgir folk lenge etter at de kan blir straffet.
Jeg vet hva du gjør. Og hvorfor.
Vet du hva en syndsforlater er?
Visse kulturer brukte dem.
Når det var en som døde, kom syndsforlateren.
Syndsforlaterne var utstøtt av samfunnet.
Man la brød og salt på den dødes brystkasse og mynter på øyelokkene.
Syndsforlateren spiste brødet og saltet og tok myntene.
Derved spiste han den dødes synder, -
- så den døde kunne reise fritt til livet etter døden.
Det var jobben deres.
Og så bar syndsforlateren på alt det?
Er du bekymret for min sjel?
- Jeg skal ha Bannister. - Det kan du ikke få.
Ser du ham der borte?
Han blander seg bare, hvis du ikke gir meg andre muligheter.
Alan.
Alan!
Husker du da De ble forelsket i Deres mann?
Det er vanskelig å svare på.
- På brygga? - Ja, på brygga.
Han tok meg med dit. Det var vår, og vi gikk en tur. Han snakket...
- Mens De studerte? - Ja, det var mens jeg studerte.
Jeg så på ham og følte at jeg ville være sammen med ham for alltid.
Bare et spørsmål til. Det var en mann med på en fest.
- Han hadde briller med tykke glass. - Tykke glass?
Er det relevant? Bare de jeg kjenner hører hjemme i gjenopplevelsen.
Familie. Karriere. Venner.
Det er det eneste jeg vil ha med. Klipp vekk alt annet.
Kanskje jeg kunne snakke med Isabel?
- Nå? - Det ville være til stor hjelp.
Naturligvis.
Isabel?
Husker du det vi snakket om?
Mr. Hakman vil snakke med deg om far. Det er til fars gjenopplevelse.
Mrs. Bannister? Det er problemer med maten.
- Hei, Isabel. - Hei, mr. Hakman.
Det høres veldig stivt ut. Jeg heter Alan.
- For et flott hus. Hva gjør de? - Har fødselsdag for mr. Frosk.
Tror du du kan stikke fra festen et øyeblikk?
- Hvem er det du har der? - Min dukke.
- Hva heter hun? - Ikke noe. Det er jo bare en dukke.
- Isabel. Din far... - Min far er verdens beste far.
Han hadde engang et viktig møte, men i stedet dro vi ut for å ri.
Han leste godnatthistorier for meg. Noen ganger fant han bare på noe, -
- men det gjorde ikke noe.
Vi skulle jo snakke om din far. Men vi trenger ikke det hvis du ikke vil.
- Jeg vil ikke. - Greit. Så lar vi det være.
Jeg mistet begge mine foreldre da jeg var litt eldre enn deg.
Det er ikke mange som forstår hva du føler. Men det gjør jeg.
Du vil ikke at jeg skal spørre om ting. Det er greit.
Ok.
Alan? Det er ikke mr. Frosks fødselsdag i dag.
Det er ikke før om en uke.
Kan jeg spørre om én ting før jeg går?
Det var en mann på en av dine foreldres fester.
Han hadde veldig tykke briller. Nesten som flaskebunner.
Mr. Hunt. Jeg ga ham invitasjonen.
- Mr. Hunt? Het han Louis Hunt? - Han var min skolelærer.
- Jasså? Hva underviser han i? - Han underviser ikke lenger.
Han døde i en bilulykke for et år siden.
- Det var veldig trist. - Var det en gjenopplevelse?
Jeg vet ikke. Vi snakket bare om det på skolen.
Takk, Isabel.
Alan?
Ordner du det min far kan huske?
På en måte.
Kan du få ham til å glemme at jeg tegnet på hans kontrakt?
Ja.
Og at jeg dro Dotty så hardt i håret at hun gråt?
Det skal han nok glemme.
Men sørg for at du husker det.
Alan, da.
Slapp av nå. Det er ingen etter oss.
Jeg gjør deg en stor tjeneste. Flaks at min fetter jobber i kveld.
Takk.
- Hva heter han? - Louis Hunt.
Hvis han hadde et implantat, er saksmappen her.
- Jobben min står på spill. - Slapp av, Karim. Ikke noe skjer.
Datamaskinene er overvåket, så du må klare deg med dette.
Og skynd deg!
- Det er jo stamtrær. Hva nå? - De står etter serienummer.
De er ordnet etter datoen for implantasjonen.
Han var på min alder.
Serie 1.500.
Ingen Hunt!
HAKMAN, A.W.
Alan!
- Er alt i orden? - Ja.
VELKOMMEN TIL EYE TECH-FAMILIEN
God dag, mr. og mrs. Hakman.
Velkommen til EYE Tech-familien. Dere har tatt en viktig avgjørelse.
Dere har kjøpt et Zoe-implantat til Deres ufødte sønn.
Og hva betyr det så? Udødelighet.
Våre beste øyeblikk sammen skal ikke lenger svinne med tiden.
Zoe-implantatet er organisk materiale, -
- og da det vokser i takt med barnet, -
- legger man ikke merke til at det er der.
Når bør man fortelle barnet om dets fantastiske gave?
Når barnet fyller 21. Da vil de fleste kunne forstå det.
Da vil Deres sønn leve videre vel vitende om, -
- at for tid og evighet vil alle hans minner kunne nytes igjen, -
- og det er nå engang de beste minnene. Gratulerer.
Herregud. Det er meg!
- Du gjør folks liv om til løgner. - ...verdens beste far.
- 1 av 20 har et implantat. - Når bør man fortelle...
Klipp vekk alt annet. Det er det eneste jeg vil ha med.
- Det her er det virkelige liv. - Hold opp. Vi får ikke være her.
Du gjør mordere til helgener!
- Hvem er han? - Han er fra min barndom.
Ut av hodet mitt!
Alan, da.
Jeg ble så urolig da du ringte.
Jeg så speilet.
- Hva har skjedd? - Jeg har sett noe.
Du må ikke la arbeidet gå så innpå deg.
- Du må ikke gå. - Har du noe å spise i dette hullet?
Ikke mye.
Prøv å se i skapene.
Der borte.
Jeg hørte om det gjennom en av mine oppgaver. Det så spennende ut.
Så ekkelt!
Da må vi vel ringe etter litt mat.
Jeg vil gjerne vise deg noe. Jeg har ikke vist det til noen før.
P. Ovalle: 7 år : 80 dager : 19 timer
J. Catalano : 26 år : 37 dager : 13 timer
Hva er det?
Noen av implantatene kan ikke skjelne mellom det øyet og sinnet ser.
S. Fleischman : 16 år : 58 dager : 9 timer
Hva...?
- Er det drømmer? - Ja. Og dagdrømmer, hallusinasjoner.
Så vakkert.
Hvor skal du hen, Alan?
La oss komme i gang.
Ikke ennå. Det er noen der oppe.
Det må skje ordentlig. Ikke noe rot.
Det spiller vel ingen rolle.
ELEKTROSYNTETISKE TATOVERINGER 24 EIGHTH STREET
Han er visst klipper. Tar du ham?
Jeg gjør det.
Bli med henne.
- Du vet vel hvordan det foregår? - Nei, overhodet ikke.
Vi lager syntet-tatoveringer med elektrosyntetisk fargestoff.
Det danner et magnetfelt som blokkerer Zoe-implantatet.
Så kan det verken ta opp lyd eller bilder lenger.
Først lager vi lyd-tatoveringen og venter en ukes tid.
Hvis du ikke får hodedpine, og du tåler det, -
- lager vi bilde-tatoveringen.
Må hele ansiktet dekkes?
Nei. De fyrene der er bare sinte, unge menn.
- Din skal vel være diskret? - Helst.
- Gjør det vondt? - Ja.
Fletcher? Jeg har en pistol.
- Hva er i veien, Delila? - Den drømmen...
Den drømmen der jeg blir yngre og yngre. Jeg har drømt den igjen.
Gjør jeg deg virkelig lykkelig? For jeg gjør meg selv ulykkelig.
Så dum du er. Du er dum.
Du må da være lykkelig nå.
De første bøkene jeg leste var triste.
Hvorfor er barnebøker sånn? De er alltid så triste.
Det er ikke vanskelig å få den til å spille av. Ikke i det hele tatt.
- Delila... - Hold kjeft!
Det var min ekskjæreste, din dritt!
Var det derfor du ville være sammen med meg? Fordi du så meg der?
- Nei. - De minnene tilhører meg.
Både de gode og de dårlige. De er mine og hans.
Du kan ikke bare stjele dem!
Nei! Ikke rør meg!
- Hvem er du? - Hør her... Nei!
Hvorfor gjorde du det?
Mine!
Du er fremdeles her.
Den er helt knust. Også selve implantatet.
Ikke engang Gud kunne bringe det materialet tilbake.
- Da må vi inn i et annet livsforløp. - Ok.
Hvor er det?
- På mitt implantat. - Hva?
Inne i hode mitt.
Bare gi meg én. Alle andre har gjort det.
- Den fortjente jeg. - Hvorfor sa du det ikke?
Jeg visste det ikke før jeg fant saksmappen.
Jeg trodde ikke mine foreldre hadde råd til et. Men de tok opp lån.
- Hvorfor visste du det ikke? - De døde før de fikk sagt det.
Du kjenner reglene. Alt bygger på det.
En klipper kan ikke ha et Zoe-implantat.
- Jeg trenger materialet. - Det er umulig.
Nei. Du har jo gjort det før. Hentet materiale mens personen levde.
Ja. Det stemmer.
Og hun kom seg aldri etter det.
Og det gjør jeg ikke igjen.
Du vet hvordan det føles å være hjemsøkt. Et eneste minne.
En eneste hendelse har gjort meg til den jeg er.
Jeg får ikke fred. Skylden plager meg.
Så jeg er nødt til å vite sannheten.
Du har bragt et implantat inn i vår verden. Hvorfor skal jeg hjelpe deg?
Hvis jeg prøver å gjøre det selv, dør jeg.
Og jeg er nødt til å prøve.
Vi har vært venner for lenge. Så jeg kan jo ikke bare la deg dø.
Men da kan du aldri mer klippe.
Forrige gang kortsluttet kvinnens nervesystem.
Hun var et tomt hylster resten av livet.
Jeg kan ikke spare noe av materialet. Du kan bare se det.
- Vet du hvilken scene det er? - Det skal være visst.
Du får bare fem minutter. Ellers er det for farlig.
A. Hakman : 51 år : 184 dager : 20 timer
A. Hakman : 12 år : 30 dager : 19 timer
A. Hakman : 10 år 200 dager : 10 timer
Christy!
Å ja...
A. Hakman : 10 år : 89 dager : 20 timer
Det er meg.
Alan!
Jeg er nesten der. Her er det.
Kom igjen!
A. Hakman : 10 år : 12 dager : 6 timer
Vi går ned igjen.
Ikke gjør det!
Vi ses nedenunder.
Vent. Jeg kommer nå.
Nei, vent. Vent.
Den ligger ikke støtt.
Louis! Stopp!
- Jeg kan ikke bevege meg! - Kom igjen. Bare et par skritt til.
- Her, ta hånden min! - Vent!
- Alan! - Det er over!
- Slå av, Alan. - Ikke ennå...
Alan!
Alt i orden.
Er du klar over hvor nære det var?
Jeg så ham.
Jeg prøvde å hjelpe ham.
Sa at han skulle gå tilbake. Men han hørte ikke.
Han falt.
Men... Men han pustet.
Det var ikke blod. Det var maling.
Nå husker jeg det.
Takk.
Leter dere etter dette?
Implantatet er ubrukelig. Dere må finne en annen.
Er du klar over hvor vanskelig det var å frigjøre Bannisters materiale?
- Han døde av hjertestans. - Jeg var hans hjertestans.
- Så du ikke det? - Nå er det ingen som vil se det.
Du tar vel fremdeles utførlige notater?
- Alt? - Ja. Det var svært uheldig.
De eldre Guillotine-maskinene kan skade implantatet.
Deres manns liv kan ikke gjenskapes. Han fortjente en gjenopplevelse.
Jeg beklager.
- De avstår kanskje fra honoraret? - Naturligvis.
Lov meg at De aldri snakker med noen om Charles.
Det er vel ikke noe å gjøre. Den slags skjer jo.
Noen ting bør kanskje glemmes.
Kanskje.
Som du skremte meg.
Kjære? Hva er det?
Isabel?
Hva...? Hva er i veien?
Isabel!
I. Bannister : 10 år : 181 dager : 8 timer
LOUIS HUNT
- Var han en venn? - Ja, noe i den retningen.
- Så du klipper ikke lenger? - Jeg fikk nok av andre folks liv.
- Stopp. Jeg kan ikke la deg gå. - Hva er det nå?
Jeg har hørt rykter om at en klipper har fått en syntet-tatovering.
Det sies at den klipperen er deg.
Du vet jo at implantatet er ubrukelig.
Du. Bannisters materiale er borte, men du har sett hans liv.
Det ligger på ditt implantat.
A. Hakman : 51 år : 186 dager : 7 timer
Se der!
A. Hakman : 10 år : 89 dager : 20 timer
- Kom igjen! - Min far er verdens beste far.
Han hadde engang et viktigt møte, men i stedet dro vi ut for å ri.
- Far? - Ja, kjære?
- Jeg vil legge meg igjen. - Det er Johns fødselsdag!
Du elsker da italiensk mat. Skål!
- Gratulerer, Fletcher. - Takk, Alan.
- Legg vekk den avisa, Alan. - Vær litt glad da.
A. Hakman : 49 år : 94 dager : 23 timer
Det er til alles beste. Nå får livet ditt en mening.
Det lover jeg.